La Biblioteca Virtual del Patrimoni Bibliogràfic conté una col·lecció rica de fotografia històrica. Aquests fons procedeixen de les institucions següents:
La Fundació per a l’Etnografia i el Desenvolupament de l’Artesania Canària (FEDAC) és un organisme autònom que depén del Cabildo de Gran Canària, òrgan de govern i administració d’aquesta illa. Els objectius d’aquesta se centren en l’estudi, la recuperació i el desenvolupament dels elements culturals autòctons, especialment en el manteniment i el desenvolupament dels oficis artesans de Gran Canària.
La FEDAC manté l’Arxiu de Fotografia Històrica de Canàries, que té més 140.000 fotografies distribuïdes en diferents sèries i col·leccions, de les quals la FEDAC i la Subdirecció General de Coordinació Bibliotecària n’han digitalitzat més de 68.000. Aquestes digitalitzacions es poden consultar en aquesta biblioteca digital i en la pàgina web de la FEDAC.
Els orígens d’aquest arxiu de fotografia històrica es remunten a 1999, en què el Cabildo de Gran Canària va adquirir del col·leccionista José Antonio Pérez Cruz la seua col·lecció de fotografies antigues formada per més de 18.000 imatges. D’aquestes, n’hi ha 11.000 de Canàries i quasi 8.000 de diverses parts del món. Des d’aleshores, la col·lecció s’ha anat incrementant per diverses vies (adquisicions, donacions, depòsits, convenis amb els municipis de Gran Canària per a la recuperació del patrimoni fotogràfic de l’illa, etc.).
Els materials fotogràfics conservats per la FEDAC són de tipus diversos: daguerreotips, ambrotips, ferrotips, vidres al col·lodió, negatius de nitrat, cel·lulosa, còpies a l’albúmina, al col·lodió, al gelatinobromur, etc. Gràcies a l’excel·lent treball de documentació que ha fet la FEDAC, aquesta informació s’ha inclòs en els registres bibliogràfics.
Aquest fons ric permet obtindre una imatge de les illes Canàries de fa més de 150 anys. A més, podrem trobar-hi fotografies de personatges i paratges estrangers, que portaven els turistes a les illes. Les fotografies més antigues es remunten a la dècada de 1840.
L’Institut del Patrimoni Cultural d’Espanya gestiona la Fototeca del Patrimoni Històric Espanyol, una de les col·leccions de fotografia històrica del nostre país més completes, formada per aproximadament 400.000 documents pertanyents a arxius gràfics que reuneixen l’obra de fotògrafs que van treballar en patrimoni cultural des de la segona meitat del segle xix.
Entre les col·leccions més significatives de la Fototeca, per l’antiguitat i per la qualitat i el valor patrimonial de les imatges, hi ha els arxius Moreno i Loty, amb un total de quasi 70.000 fotografies que mostren obres d’art principalment, moltes de les quals han desaparegut, i vistes de ciutats, monuments i paisatges.
Una part significativa d’aquestes imatges s’ha digitalitzat gràcies a un projecte de col·laboració amb la Biblioteca Virtual del Patrimoni Bibliogràfic i està disponible en aquesta pàgina.
La resta, juntament amb els fons d’altres arxius fotogràfics com ara l’Archivo Ruiz Vernacci, amb les fotografies originals de J. Laurent, l’Archivo de Información, el comte de Polentinos, o el Vaamonde, es poden consultar des de la pàgina web de l’Institut del Patrimoni Cultural d’Espanya.
El Fons Fotogràfic de la Universitat de Navarra és un fons de referència per a l’estudi de la història de la fotografia a Espanya. Es va iniciar amb el llegat Ortiz Echagüe i es va ampliar amb la compra de la col·lecció de Víctor Méndez i la de Hershkowitz (de calotips). En total reuneix 7.762 fotografies, entre les quals hi ha el fons esmentat José Ortiz Echagüe i els d’altres fotògrafs com ara Juan Dolcet, comte de la Ventosa, Clifford, Laurent, Tenison, Leygonier, Beaucorps, Disdéri, Levy, Braun, Stirling, Masson, Massari, Wheelhouse, Martínez Sánchez, Garzón, Marés, Opisso, Alguacil, etc.
La Universitat de Navarra, en col·laboració amb la Universitat Politècnica de València, ha treballat per a documentar de manera adequada aquest fons de fotografia sobre Espanya en el segle XIX i poder difondre’l per mitjà de la Xarxa.
En la Biblioteca Virtual del Patrimoni Bibliogràfic es poden consultar 2.176 fotografies d’aquesta col·lecció. Gran part de les fotografies són vistes de ciutats i monuments, però també hi podem trobar retrats, escenes de costums, etc.
La Fundació Pública Gallega Camilo José Cela, ubicada a Iria Flavia, localitat natal de l’escriptor, va ser constituïda en 1986 pel Premi Nobel de Padrón amb el propòsit i la voluntat principal de guardar tots els seus manuscrits, els llibres i documents personals, juntament amb les obres artístiques i pictòriques i diverses col·leccions de tot tipus, de manera que amb tot això va formar un llegat cultural, artístic i personal visible i accessible per al visitant o l’investigador. Hui dia depén de la Consellería de Cultura, Educación e Ordenación Universitaria de la Xunta de Galicia.
L’arxiu fotogràfic que se’n conserva en la Fundació està format per més de 9.000 fotografies i diapositives. Aquest material atesta la intensa vida de l’escriptor, els múltiples viatges que va fer, els esdeveniments principals de la seua trajectòria literària i de les moltes trobades amb personatges rellevants de la vida cultural o social espanyola del segle XX.
En 2015, fruit d’un conveni de col·laboració amb la Fundació, la Subdirecció General de Coordinació Bibliotecària va digitalitzar 3.399 fotografies d’aquest fons, que es poden consultar en aquesta biblioteca digital.
També en 2015, la Subdirecció General de Coordinació Bibliotecària va digitalitzar el valuós fons fotogràfic que pertany a la col·lecció dels germans Muruais i que es conserva a la Biblioteca Pública de l’Estat a Pontevedra. El fons, que conformen una miqueta més de 2.000 retrats de personatges europeus, té una gran qualitat i interés i és molt útil per a estudiar la vida social, artística i literària de l’Europa del segle XIX i principis del XX.
De la Biblioteca Pública de l’Estat a Oviedo prové el fons digitalitzat del diari Región, amb material abundant sobre fotografia esportiva.
La fototeca es completa amb algunes fotografies d’institucions com ara la Universitat Jaume I de Castelló.
Text actualitzat el 31 d’agost de 2017
© Ministeri de Cultura